Author: Árpád

A feltételezések cikke

	„Mi az igazság?” – kérdezte Jézustól Pilátus. Nagyon sokszor nem tudjuk. Többször szánt szándékkal elferdítjük. S van, amikor nem természetes módon viszonyulunk egy hírhez. Igen, mi!
	Pilátus kérdése költői volt. Dehogy érdekelte, amikor ő már nem tudott külső szemlélődőként viszonyulni egy-egy kérdéshez. A hatalomhoz hű ember beadja a derekát. „Legyen meg a te akaratod!” Pilátus sem mondhatott mást, hiszen árgus szemekkel figyelték a zsidók, hogy mikor jelenthetnek Rómának, ugyanakkor a költő szavát felhasználva, aki így írt: „Vigyázó szemetek Párisra vessétek”, Pilátus Rómára is figyelt, ahonnét a hatalmát kapta.
	Ennek a világi gondolkodásnak a mentén a másiknak ellent kell mondanom. Ezt kívánják tőlem. Egy idő után ez már gépiesen, természetesen fog menni. Kivész belőlem a józan ítélőképesség. Amint kiveszett az első emberpárból, mikor szakítottak és ettek a jó és a rossz tudása fájának gyümölcséből.
	Hiába hibás valami, belém nevelt értékrendem szerint az a jó. Így nem tudom a tékozló fiúval együtt mondani: „Atyám, vétkeztem ellened!”. Nem megbánom, hanem kimagyarázom a bűneimet. Ebben kell lennem. De nem veszem észre ennek hibás voltját, mert immunis vagyok.
	A következő eset is ebben a hitemben erősített meg.
	Kellemetlen szórólappal kell gazdagítani az embereket, hiszen a „tisztánlátás” mindenki számára elvitathatatlan jog. Szerintem ez és így adja meg a tisztánlátás lehetőségét az embereknek. Szerintem – mondom, mert ez sulykolták. Azt mondják, ez az igazság. Van, aki terjesztésében segít. Hű vagyok a kapott nézethez, amelyet minden áron terjesztek. Az értékrend fölment az etikus cselekedet alól. „Csak üsd és vágd, vágd, vágd.” Hátul erők fognak össze és készül a választ váró édes provokáció. Gól a hosszabbítás utolsó percében! Előbb utóbb mindenki követ el ostobaságot. Csak türelmesen kell provokálni. Hű vagy a mások által fölépített önmagadhoz, eszméhez, hát támadsz és visszatámadsz.
	S mert mindenkinek és senkinek sincs igaza, így nem tudom kimondani a tékozló fiúval: „Vétkeztem”.
	„Nem is kérded merre visznek, merre szédítenek?” Természetesen a másikkal szemben visznek. Aki egyébként a felebarátod. Akit szeress úgy, mint magadat.
	Most már látod, hogy ki vagy? Provokátor és provokáló: az áldozat-Pilátus. Eszköz az emberek kezében, saját igazuk alátámasztására. Csak tudod Pilátus óta nem tanulunk a hibáinkból. A Rómához hű Pilátust félre tolták a rómaiak, a Rómához hű zsidóságot lerombolták a rómaiak.
	Mindenki mindenkit félre akar tolni a pilátusi, a szalmaláng életű igazságokért.
	Tekintetedet emeld az égre, menj vissza az atyai házhoz, mondd ki: „Vétkeztem Atyám ellened!”, hogy a megkötözött életek az újjászületés útjára lépve, új jövőt építhessenek.